Vidiš one kamere gore?
Malo unazad.
Na ulazu je rentgenski skener.
Temeljito pretražuju torbice.
MUZEJ OSMANLIJSKIH ARTEFAKATA
Nemoguće je unijeti ili iznijeti nešto.
Postavili su kamere na ulice, vrtove, zidove, prostorije, svuda.
Na svako vražje mjesto!
Ima devet zaštitara.
Mijenjaju smjenu kad se muzej zatvori, ali uvijek ima devet ljudi.
Gospodine, slikanje je zabranjeno. -Izvinjavam se.
Soba obezbjeđenja? -Treba nam lozinka da uđemo.
Ne znamo čak ni šta je unutra. -Mogu li vam pomoći?
Mi... tražimo toalet.
Ona vrata tamo. -Hvala vam. -Ništa.
Serverska prostorija.
Idem u toalet. -Tu je.
Šta je s bodežom?
Bodež je izložen u drugoj prostoriji. Posebnoj prostoriji.
Najsigurnije mjesto u muzeju.
Svi artefakti, uključujući i bodež, zaštićeni su alarmnim sistemom.
Dva zaštitara i nadzorne kamere su u prostoriji
u kojoj je izložen bodež. Nikad ne napuštaju prostoriju.
Ima li ijedna dobra vijest?
Mislim da je nemoguće ukrasti onaj bodež. -Sve je moguće, Zeynep.
Pronaći ćemo način da se dokopamo bodeža.
Kako da to uradimo u ovim okolnostima?
Imam plan.
Obrada by: www.exyusubs.com
GLAVNA DVORANA IZLOŽBENA PROSTORIJA
Nađemo se na dogovorenom mjestu.
Onda pobjegnemo! Šta mislite?
I to ti je plan? -Da. -Presjeći ćemo kablove.
Narednog dana ćeš ući tamo kao tehničar.
Tata će čekati vani u autu. Komunikatori i ostale spravice.
Gledaš previše filmova. -Imaš li bolju ideju?
Ne, ali mislim da previše žurimo.
Treba nam bolji plan. Moramo malo više istražiti.
Na primjer, možemo pratiti zaštitare.
Gdje žive? Koje su im slabosti?
Naravno. Sve je to veoma važno.
Šta tip jede i pije? Jede li bijeli grah s rižom?
Voli li karniyarik ili komadiće crvene paprike?
Sve su to važni detalji. -Zeynep.
Nemamo vremena za to, dušo. Treba nam brže rješenje.
Onda se vraćamo na moj plan. -Previše je rizičan.
Ali nemamo drugog izbora. -Molim?
Kako to misliš? Slijedićemo taj plan? -Vrijedi pokušati.
Treba m bodež da ga ubije. -On nema ni solidan plan bijega.
U redu, recimo da uzmeš bodež. Kako ćeš ga tačno iznijeti?
Pa...
Razgovaraćemo o tome.
Čuo si ga. -Da odemo opet u muzej?
Mislim da postoji neko ko bi nam mogao pomoći s ovim.
Ceylan. Prema Timuru, ona dobro poznaje muzej.
I ona je Odana.
Fantastično. Još jedna Odana. Gdje možemo naći tu Ceylan?
U redu, dušo. Vani sam. Uzeo sam slobodan dan.
U redu, nazvaću te kasnije. Ćao. Ljubim te.
Kako ide s Leylom? -Dobro.
Znači, zaljubljen si u nju?
Čemu ta pitanja?
Zar se nisi trebao pobrinuti za Mazhara? -To se nije promijenilo.
Znači s Leylom da ti prođe vrijeme. -Ne govori tako o njoj.
Ni ja se ne miješam u tvoj život. -Šta sam uradila?
Zašto se g. Erdem interesuje za tebe? -Jer mi je ponudio posao.
I prihvatila sam ga da se približim Mazharu, ali bilo je prekasno.
Znači, to je to? -Da. Jer ja nisam kao ti.
Zaista pokušavam držati Mazhara na oku.
Kad se riješimo tog tipa, svakako će svako od nas svojim putem.
Nadajmo se. -Nadajmo se. Pitaću njega.
Zdravo. -Zdravo. -Tražimo Ceylan. Poznajete li je?
Ona je na štandu s donjim rubljem. -Je li ono ona? -Da.
Hvala. -Lijepi grudnjaci!
Hajde, dame! Prodajem na veliko.
Šta ti gledaš? Hajde, kretenu. Zaista?
Kunem se, vi Odani se zaista dobro krijete.
Ne zezajte se, jeftino je! -Ceylan?
Šta se dešava? Hej! Nemoj bježati.
Dođi ovamo! Nemoj bježati! Dođi ovamo!
Šta radiš? -Dođi ovamo!
Limunovi!
Sklonite se s puta!
Ceylan, stani! Nemoj bježati, Ceylan!
Idi straga!
BOG JE VJEČAN.
Djevojko, dođi ovamo!
Stani! -Upomoć! -Nećemo te povrijediti.
Ušuti. -Ništa se ne dešava.
Porodični problem. Pokušajte shvatiti. Ugodan vam dan.
Ne vrišti! -Ne vrišti. Nećemo te povrijediti, u redu?
U redu. -Upomoć! -Koji vrag! Ušuti! Prestani!
Smiri se. U redu? -Koja si ti luđakinja?
Ne vrišti, u redu?
Brate, ako me izvrneš naopako i protreseš,
na zemlju će pasti samo jedna lira.
Dragi bože! -A to mi je novac da jedem.
Ne želimo tvoj novac. Samo ćemo te nešto pitati.
Nije vas posao Kadir Lice s ožiljkom? -Ko je to? -Ko je to?
Znači, poslao vas je Prljavi Melahat. -Kemal nas je poslao.
Bože! Kemal Pila vas je poslao. -Smiri se! Kemal je moj otac.
Kemal apotekar.
Stavila sam kolonjsku u džep kad sam kupovala tablete neki dan.
To je taj apotekar. -Ne mogu ovo više. -Sram vas bilo!
Sve ovo zbog male kolonjske vode!
U redu, platiću je, eto. -Možeš li ušutjeti na sekundu?
Ja sam Odana, baš kao i ti.
Dobro.
Je li sad u redu? -Šta je s ljepotanom?
Šta je ovo? Nevjerovatno je. Gdje si to napravio?
To je tetovaža Zaštitnika, mala. On je Zaštitnik.
Ozbiljno? Kunem se. -Daj da vidim još jednom.
Hajde. Imamo pitanja. -Naravno. Pitajte šta god hoćete.
Moj otac je stavio bodež u muzej. Bio je zaštitar.
A postojao je još jedan bodež.
Zamijenio ga je s magičnim. I to je bila magija. Shvatate?
A nikad to niko nije primijetio? -Ne. Svi su glupi.
Da okačiš sliku ovog finog starca i kažeš da je to Sulejman Veličanstveni,
možda bi primijetili nakon tri mjeseca. Možda.
Gdje ti je otac sada? -Umro je.
Je li ga Besmrtni ubio? -Ne.
Jedne noći je bio pijan i pao u more na Bosforu.
Moje saučešće.
Navikla sam se na to. Ne uzrujavaj se. To je život. Šta možemo?
Bićeš snažna žena. -Bilo bi dovoljno da budem poput tebe.
Možeš li me naučiti neke poteze? Koristili bi mi u kvartu.
Naravno.
Slušaj, Ceylan. Hakan mora naći posljednjeg Besmrtnog i ubiti ga.
Kako ja mogu pomoći? -Slušaj.
Napravili smo plan da provalimo u muzej i uzmemo bodež.
Mislim, možemo ući. Ali ne znamo kako izaći.
Treba nam plan bijega.
Znaš šta? Otac mi je rekao da će neko trebati ovo.
Evo.
Šta je to?
Otvori. -Ovako?
Otvori ga. Okreni.
Šta je ovo? -Lozinka za vrata na krovu.
Na arapskom je. Šta piše?
Nije arapski, već osmanlijski.
Pa, šta piše? -2357. Lozinka.
2357.
Ne znam kako ćeš pobjeći s krova.
Kaži mi, možeš li letjeti?
Može li letjeti?
Da, koji datumi?
U redu, to je dobro.
Da, gđice Sancak. -G. Erdem.
Šta se dešava s Aja Sofijom? -Nastavljaju s radovima.
Ako sve bude išlo kako treba, sve bi trebalo biti završeno u roku.
Čini mi se ili si se promijenila?
Kako to mislite? -Smiješiš se po prvi put u dugo vremena.
Pitam se je li ljubav pokucala na tvoja vrata?
Još je rano.
Ljubav je prejaka riječ.
Jako lijepo.
Ko je srećković? Poznajem li ga? -G. Demir.
Viđaju se već neko vrijeme.
Mislim da te nisam ništa pitao. -Samo... -Samo šta?
Odgovaraš samo na pitanja koja ti postavim. Ne prelazi liniju.
Veze unutar kompanije remete našu strukturu.
Ne biste trebali odobriti... -Šta ne bih trebao odobriti?
Ne želim više ovakvo ponašanje.
Sviđa li ti se ovdje? -Lijepo je. Znaš šta.
Obećala si me naučiti neke poteze.
U redu. Hajde, udari.
U redu.
Onda? Je li bilo dobro?
Jeste, ali ne bi ničem služilo u kvartu.
Zašto, pitaš se? Jer izvuku nož. -Zaista?
Onda izvuci nož. Da vidimo šta se dešava.
Dobro. Uradiš ovo kad neko krene nožem na tebe.
Gdje si naučila sve te poteze?
Kad mi je mama umrla, tata mi je kupio violinu.
Valjda je mislio da će mi muzika pomoći.
Uzela sam violinu i razbila je o zid.
Narednog dana me upisao na džudo.
Dobro jutro.
Zdravo.
Razgovarala sam s tatom. Počinjemo večeras.
Dobro. Znači, završićemo sutra?
Ti sutra ideš s nama. -Zaista? Šta ću raditi? -Ono u čemu si najbolja.
Mazhar zove.
Provjerili smo izvještaje? -Da. -U redu. Možemo ih poslati advokatu.
Da, gđice Sancak.
Uskoro ću doći u tvoj ured. -U redu. Hvala.
Gđice Sancak. -G. Demir. Rekao si da danas nećeš biti ovdje.
G. Dragusha ne nazvao. -Zašto? -Ne znam. Rekao je da želi razgovarati.
Mislim da te vidi kao rivala. Budi pažljiv. -Rivala?
Tek sam počeo raditi ovdje. Kako?
G. Erdem ima svoj način za procjenjivanje ljudi.
Mislim da bi te mogao postaviti za novog šefa obezbjeđenja.
Ozbiljna si?
Mislim, slušaj. Vodi se sa sobom gdje god ide.
Postepeno udaljava Mazhara od sebe.
Da si vidi šta se desilo danas, shvatio bi. -Šta se desilo?
Mazhar dolazi. Razgovaraćemo kasnije.
G. Dragusha. -G. Demir.
Idemo. -Gdje idemo, gospodine?
Da udahnemo malo svježeg zraka.
Hoću li te vidjeti večeras? -Večeras sam s prijateljima. -Sutra?
Sutra može.
Jesi li ikad pucao iz pištolja?
Ćorke.
Znači, na vjenčanju. -Ne, u uličnoj borbi. Da uplašim tipove.
Izvoli.
Meta je tamo.
Pucaj u onaj u sredini.
Opet.
Zašto ti g. Erdem toliko vjeruje?
Njega to trebate pitati. -Rekao je da vidi nešto u tebi.
G. Erdem je važan poslovan čovjek. Trebamo vjerovati njegovom osjećaju.
Vjerujem samo svom osjećaju. Šta ti hoćeš?
Vas dvoje, Leyla i ti. Pokušavate mi izbiti tlo pod nogama?
Uopšte ne.
Ako želiš moje mjesto, moraš me ubiti.
Misliš da to možeš uraditi?
Ne želim ničije mjesto. Samo pratim vlastiti put.
Gdje si bio? -Vježbao s Mazharom. Trebamo krenuti. Spremna?
Uvijek sam spremna. -Da? Onda, idemo.
Nedostajalo mi je ovo. -Šta?
Ništa.
Tiho. Dolje je.
Moramo ovim putem. Tamo je kontrolna tabla.
Pričekajmo. Uskoro će ući. -Šta ako neko izađe?
Nije vrijeme za raspravu. Samo ćemo pričekati.
Hakane, prestani glumiti šefa.
Kvragu.
Hakane. Uopšte me ne poznaješ. Moraš me poslušati.
Ne možeš me sad nervirati. -U redu, shvatam. Ti si čvrsta djevojka.
I veoma te dobro poznajem. -Kako me dobro poznaješ?
Pričaj mi o tome.
Slušaj me dobro, uopšte me ne poznaješ. Ne znaš nijednu stvar o meni.
Tvoj stav čvrste djevojke je samo štit.
Izgradila si zidove zbog svog bijesa. Boriš se sa svim i svačim.
Boriš se i osjećaš snažnom kad pobijediš.
Ipak, u tebi je još plačljiva curica. Samo ti to ne vidiš.
Ali ja vidim.
Hoćemo li nastaviti? -Molim te.
Dobro.
Hajde. Požuri!
Koji? -Sedam i osam.
Hajde.
Provjerimo slušalice. -Doktore, provjerili smo i nekoliko puta. Rade.
Hakane, slušaj. Ako nešto krene naopako...
Doktore, ništa neće krenuti naopako. Ući ću i uzeti bodež. U redu?
Smirite se. Činite me nervoznim.
Govorim ovo u slučaju da nešto krene naopako.
Slušaj, ono što je bitno si ti, bez obzira na sve.
Bitno je da uzmeš bodež da možeš ubiti Besmrtnog.
Dobro.
Zdravo. Ovdje sam da popravim alarmni sistem. -Dobrodošao.
Poranio si. -Da, nije bilo gužve.
Sistem je u sobi za obezbjeđenje.
Čudno je. Obično nemamo velikih problema.
Odmah ću ga popraviti. -Ovuda.
Zaista si mi se svidio. -Tayfun? Ovo je tehničar, pomozite mu.
Zdravo. Zdravo. -Ne znam šta ćeš uraditi.
Možemo te odvesti u sobu sa serverom. -Prvo ću ovdje provjeriti.
Onda ćemo vidjeti. -Dobro, uradi kako želiš.
To je tvoj posao. Zar ne, Neco? -Tako je.
Želiš li čaj? -To bi bilo dobro. Može.
Bože, pogledajte ovu žensku!
Prava je bomba. Prekrasna je.
Proveo bih cijelu sedmicu u njenom krevetu.
Kunem se da bih.
Ne govori mojoj ženi za ovo. Koji vrag?
Doktore. U sobi sam za obezbjeđenje, riješio sam se tipova.
Odlično, super ti ide. -Sad ću uspostaviti vezu. -U redu.
Povezujem se.
U redu. Spojen sam na kamere. -Ubacujem virus u sistem. -U redu.
Posmatram odavde.
Misliš li da je sve u redu? -Tako se čini.
Budi spremna. Počinjemo za minutu.
Kamere i alarm će se isključiti
kad aktiviraš virus. -U redu, doktore. Spreman sam.
Ako si spreman, kreni.
SLANJE PORUKE
Moj telefon! Ukrali su mi telefon!
Sad je bio ovdje! -Jeste li sigurni?
Da, sigurna sam. Nema mi telefona. -Gospođo, smirite se. -Moj, takođe.
I moj. Bio mi je u džepu. -Uradite nešto! Hajde!
Eno je. Odlazi! Uradite nešto! -Dođi ovamo! Stani!
Dođi ovamo. Nemoj bježati! -Uhvati je!
Šta radite? Povrjeđujete me! Pustite me!
Pretražite joj torbu. Ukrala ga je.
Nisam! Kršite moje pravo na privatnost.
Hoćete li me pustiti? -Šta je ovo? -Ko ih je stavio unutra?
Kvragu.
O čemu pričate? -Podnijeću tužbu.
Nećeš se ovako izvući. Slušaj me!
Samo hodaj. -Reći ću vam nešto. Sram vas bilo!
Ne slušate me! Moj otac je u zatvoru!
Gospodine, stanite. -Zaista, kažem vam!
Sram vas bilo!
Dosta mi je!
Ne želim više živjeti. Ne prilazite!
Ne želim nikog povrijediti. Ne prilazite!
Uhvatite ga! Hajde! Pokret!
Ne približavajte mi se!
Odmaknite se!
Ubiću se! -Doktore, šta si uradio? -Odmaknite se ili ću pucati!
Odmaknite se od mene!
Sranje.
Tamo! -Stani. Ne mrdaj.
Je li on to letio? Gdje su meci otišli? -Otišao je na parking.
Nešto mora da se desilo.
Hakane! Hakane, šta se desilo? Šta se desilo?
Kaži mi. Vidjela sam oca kako ulazi. Šta se desilo? Je li on dobro?
Uradio je to da mogu uzeti bodež. -Moram tamo.
Zeynep, ma daj! Policajci su posvuda.
Ne znamo je li živ ili mrtav. Ne mogu ga ostaviti tamo.
Rekao sam da ne možeš. Ne mogu dopustiti da rizikuješ svoj život.
Pusti me. -Ne možemo ništa uraditi. -Hakane, molim te. -Moramo ići.
Policija dolazi.
Vidjela sam ga kako ulazi.
Pogledao me je kao...
Kao da se više nećemo vidjeti.
Slušaj, doktor je pametan čovjek.
Pronaći će način da dokaže da je nedužan.
Nisam se slagala s tatom prije mamine smrti. Jesi li to znao?
Uvijek smo se svađali. Sve vrijeme smo vikali jedno na drugo.
Svaki dan je bio košmar.
Ali moja mama je bila tu.
Držala nas je zajedno, jadnica.
Tata i ja smo bili kao dvije loze zakačene za isti zid.
Onda je mama umrla.
Nismo znali šta da radimo.
Spoticali smo se. Bili izgubljeni.
Onda smo naučili da se držimo jedno drugog.
Hakane, uopšte nisam spremna za ovo.
Šta da radim bez svog oca?
Kasni li?
To je preoptimistično. Mislim da se neće pojaviti.
Pretpostavljam da bi taj momak trebao naučiti dobre manire.
Ali pretpostavljam da ima dobro opravdanje.
Ne mogu ga dobiti. Telefon mu je isključen.
Mrzim isključene telefone. Još više mrzim one uključene.
Bi li mi htjela praviti društvo?
Hvala.
Da, hajde.
Ne razmišljaj previše o tome. -Izvinite. Uništavam veče i vama.
Uopšte ne.
Pa, kaži mi. Šta se dešava?
Najavljeni su izvještaji FED-a. Htjela sam poslati email.
Ne. Zaboravi na to. Ne želim pričati o izvještajima.
Šta se dešava s tobom?
Kako ti je majka?
Isto. Živa je. Iako nisam sigurna da je to život.
Koliko vidim, daješ sve od sebe.
Ne uzrujavaj se zbog stvari koje ne možeš promijeniti.
To nije tvoja greška.
Ustvari, bila je moja greška.
One noći kad smo imale nesreću, ja sam vozila.
Doktor će izaći otamo ovako ili onako. Pronaći će način.
Ako ne budemo mogao, mi ćemo. Otići ćemo i oteti ga.
Ali moraš ostati snažna, u redu?
Šta je bilo s onom snažnom djevojkom koja se bori protiv cijelog svijeta?
Samo prestani! Ne želim više biti snažna!
Misliš da je to lako?
Misliš da je lako šutjeti i sjediti, zadržavati bijes,
a ne vrištati svaki put kad si povrijeđen?
Nije lako. Nije. Znam da nije lako.
Nimalo.
Ali vjeruj mi. Sve će biti dobro.
Doktor će izaći. -Ma daj, Hakane. Čak ni ti ne vjeruješ u to.
Nikad neće pustiti mog oca i ti to znaš.
Nas dvoje smo zapravo jako slični, znaš?
I ja sam krivio sam sebe nakon onog što se desilo Rüyi.
Mislio sam da je to bila moja greška, ali...
Vjeruj mi, to ničemu ne služi. Prestani se uzrujavati, molim te.
Je li i to bila saobraćajna nesreća?
Ne.
Rüyu su napali.
Nožem.
A ja je nisam mogao zaštititi.
"Sve sretne porodice su iste.
Svaka nesretna porodica, nesretna je na svoj način." Citat od Tolstoja.
Onda, za sretne porodice.
I za one nesretne.
Požurila sam stvari s Hakanom. -Leyla, molim te. Ne misli o tome.
Siguran sam da ima dobar razlog. -Ne želim više praviti greške.
Pravi greške. Nemoj napraviti samo jednu. Napravi puno grešaka.
Rasteš dok praviš greške.
A onda ćeš jednog dana shvatiti
da je ono što zovemo iskustvom zbir tih grešaka.
Jesi li ljuta na mene što sam ostavio doktora tamo?
Ti još ništa nisi shvatio, zar ne?
Ti još ne shvataš koliko si važan.
Moj otac je uradio ono što je morao i ponosna sam na njega. Budi i ti.
Ubićeš Besmrtnog bodežom za mog oca
i za sve one koje smo izgubili, Hakane. Uradićeš to.
Dobro, u redu.
Obećavam. Osvetiću svu tu patnju.
U redu.
Ne plači.
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: Mirh@